5-ti lete dite a vrtani zubu/panicky strach
ahojte, potrebovala bych poradit nebo zjistit vase zkusenosti. dnes jsem byla se synem(5,5roku)na preventivni prohlidce u zubare. syn se zubare nebal, chodime pravidelne, otevrel pusu, ale jakmile mu zubar rekl, ze tam ma dva male kazy a ze mu je vyvrta, uplne otocil a zacal slezat ze zidle. jsem v 31.tydnu a syna jsem nemohla mit na sobe, pupek mam velky. drzela jsem ho za ruce, sestra za hlavu, ale syna chytl amok, doktor nechal prsty v puse a nas malej se zakousl jak pitbul a nechtel pustit, prozoze se snazil tu pusu proste zavrit, no doktora kousl do krve. nikdy jsem tak syna nezazila. doktorovi ujeli nervy a dal mu malou facku, pak syn pustil. byla jsem v soku, celkove. nevim, jak syna motivovat, aby se k zubari nebal. prosim poradte.dekuji
![](/themes/mojetehotenstvi/images/avatar_s.jpg)
no bohužel si myslím,že jste to udělali od začátku špatně,jak doktor,taky ty a nejspíš podle mě budete muset změnit zubaře :( nicméně zkus to s ním po vysvětlení,slíbení odměny a podobně,pokuď i tak tam bude blok,budete muset jinam :( nicméně zásadně v tomhle věku vysvětlovat,co se bude dít,nelhat,dítě připravovat na veškeré zálroky-nejen na vrtání zubů.Je jasné,že poté,co ho takhle chytnete,tak prostě zpanikaří,když ani pořádně neví,co se bude dělt :( pokuď vím,tak i mléčný zub se dá umrtvit,tak kdyby to jooo nešlo,tak bych to zkusila i tak... náš vždy po vrtání jde do hračkářství a smí si tam něco vybrat-samozřejmě ne za tisícovku :) v průběhu vrtání jsem tam s ním a pořád mu to připomínám *wink* funguje to :)
Zkuste navrhnout zubari at mu dá rajsky plyn dychnout, dite se uklidni, nebo at jde s nim manzel chlap ho udrzi lip, proste cokoli, chapu, ze zubari ujely nervy, ale nejakou formu uklidneni mohl taky navrhnout
ježiš co to máte za zubaře? Měl mu pěkně vysvětlit co se bude dít a že to nebude bolet a né ho násilím trápit.. no nevím ale já být tím dítětem tak už k zubaři v životě nechci.. myslím že ted bude mít pěkný blok teda.. jste se měli objednat na vrtání a mohla si mu to sama vysvětlit. myslím že by to bylo lepší, a nemuseli jste tam tak zápasit. bobek:-( jako nevím mám stejně starou dcerku ale nikdy jí se zubama zubařka nic nedělala vždy pochválila ale kdyby náhodou tak bych jí to vysvětlila a nenechala to tak:-( hodně štěstí při příští navštěve:h: :a:
asi bych změnila zubaře. a nebo aspoň nejdřív hodila se zubařem řeč, jestli je ochotný mu to umrtvit a tak... naše děti se zubaře taky bojí, synek celkem oprávněně, zuby měl hodně zkažené a snad 4-5 stoliček už má vytržených (taky někdy kolem 5. roku), zbytek má pospravovaný.
u nás funguje toto: děti ví, co je čeká - takže dr. nejdřív informuje, co bude dělat - prohlédne zuby, nebude zatím nic spravovat- oni ví, že to tak je a že žádná bolest nehrozí. no a dál se to řeší podle toho, jak to v té puse vypadá. My jsme taky teď měnili zubaře (původní se odstěhoval). Předchozí zubař moc nestál o to, aby děti dopředu věděly, co je čeká, ale já si to prosadila - vím, že to u nich funguje. Popisuju jim, co se bude dít, proč se co dělá. když hrozí, že to bude bolet, ví to dopředu (a pak jsou někdy mile překvapené, že je to nebolelo, nebo bolelo míň, že si představovaly).
Nová zubařka to má asi podobně jako já ,takže prohlídla zuby, našla kaz a řekla, co je potřeba udělat, jak se to může udělat, dala dětem možnosti. synek měl kaz - vrtat samozřejmě nechtěl, ale jen mu stačilo říct, co se stane, když se to nevyvrtá a nebylo složitý ho k vrtání přimět - důležitý bylo, že se rozhodl sám, dokonce se rozhodl, že to umrtvit nechce (ale jemu je teda už sedm). dcerka (5r) taky měla kazy, vrat zoufale nechtěla, dr. nabídla, že kazy vydloube - dcera se opěr rozhodla, čemu dá přednost (k překvapení si vybrala dloubání a dřepěla v křesle půl hodiny....)
chce to trénink, první návštěvy byly děsivý, hlavně u dcerky. děti nechodí k zubaři rády (já taky ne a upřímně jsou statečnější než já, osobně si nechám umrtvit všechno co umrtvit jde), teď naposledy ztropily neskutečnou scénu, hlavní podíl na tom mělo to, že šly do neznámého (nová dr.). jakmile si sedly do křesla byl klid. Taky jsem těhotná, už je nemůžu jít na klíně, stojím vedle nich, držím za ruku, hladím (a zároveň držím) hlavu.
a jak psala mamina pode mnou - vždy mají slíbenou odměnu. nějakou maličkost, ale ví, že něco bude - když budou stateční.
no a když to u některých dětí nejde, lze jim zoubky spravit v celkové narkóze